Адреналина ми е винаги повишен
Изглежда, че ще прегоря
Дори и да се взривя и да стана пепел
Сигурно пак бих се смял така
Префучавам през града. Търся края на света
Нека гумите горят Нека умрем заедно
Да бягаме Докато достигнем края
Да достигнем хоризонта
Да се разбием в изгряващото утро
Светлина! Аз съм най-добрия
Към финала аз летя
Кокури-сан, магически оракуле кажи ни кой харесва Камиока.
Хи, То, Ми
Хитоми! Значи тайно си харесваш Хитоми, а?
Не. Не е вярно.
А тогава защо Хитоми се изчерви като череша?
Хитоми
Това значи ли че вие, книжни червеи, ходите?
- Учителю, нека видим Такахаши. - Не, моля ви недейте.
- Кокури-сан, магически оракуле... . - Да бе, Кокури-сан!
Колко тъпо!
Не трябва да се занимавате с тъпи игри в междучасието.
Пък и това е игра за малки деца.
Не знаете ли, че магически оракул не съществува.
Това е просто някаква самохипноза. Чух го по телевизията.
Кокури-сан, на кой най му миришат краката в този клас?
Му, Ра, Й
Мурай, помирисвам ги оттук!
- Нищо чудно, че винаги носи зелени чорапи. - Може би е заради гъбичките, които отглежда в тях.
Кокури-сан...
...верен ли е слухът, че г-н Мурай му е крив чатала?
Леле, това е много лошо!
На кой му е крив чатала, бе нещастник? Ще те убия!
Кокури-сан на колко години Мурай спря да се напикава в леглото? Все още не е?!
Що за въпроси питаш?
Не вярваш в Кокури-сан, нали? Така че, въпросите не трябва да те притесняват.
Добре Кокури-сан, кой в този клас има комплекси заради майка си?
Мурай.
- Знаех си! - Да, защото майка му е прекрасна.
Избрахме те за Мамино Детенце.
Спри да се заяждаш с мен или ще те убия, кучи сине!
Времето свърши. Днешната среща приключва.
И който е дежурен нека да донесе дневника в учителската стая.
Г-н Онизука, не може ли да останете още малко?
Съжалявам банда, обаче имам задължение от което не мога да се измъкна. Чао!
Хей, върни се тук!
Какъв беше този звук?
Кой би донесъл това тук?
Сещам се, че Онизука го донесе на обяд. Не мога да повярвам, че яде такива неща.
Хей, Мурай, миришеш!
Онизука!
- Значи ми миришат краката и ми е крив чатала, а? - Успокой се.
- И си мисли, че имам комплекси заради майка ми. - Кунио!
Мамо, какво си мислиш, че носиш?
Не мислиш ли че изглеждам добре?
Разбира се, че изглеждаш добре.
Но не е за пред хора! Бельото ти почти се вижда!
Момчета, чакам ви почти цял следобед. Хайде на боулинг!
Хайде де. Да ходя на боулинг с майка ми? Девети клас съм вече.
Супер, да вървим.
- Нека нося вместо вас. - Благодаря.
Чакайте ме де!
Странно. Мислех си, че ще ни чака тук.
- Още ли някой ще играе с нас? - Съжалявам за закъснението!
Здравейте, учителю!
Онизука! Но защо той трябваше да идва?
Явно това е задължението за което говори по-рано днес?
Достатъчно. Точно заради това го доведох тук.
Момчета искам да започнете да се разбирате със своя учител.
Нека се позабавлявам заедно.
Виждаш ли? Още ми се подиграва зад гърба ти!
Не ставай смешен, Кунио? Той е учител, не е способен на такова нещо.
Мамо, той те заблуждава. Отвори си очите!
Спри се. Оставаш без вечеря. Извинявам се за поведението му.
Няма проблем.
Нека си изкараме хубаво. Хайде.
Най-сетне моята Креста е отново тук.
Паднах на колене и се моелх.
Технически не съм я счупил аз. Така че не трябваше да има проблеми.
- Заместник-директоре, ние ще тръгваме. - Добре.
Моля не забравяйте да заключите.
Ако я бях паркирал в задния двор, Онизука със сигурност щеше да й навреди.
Не я пипайте с мръсните си ръце!
За кои се мислите?
Сега ще трябва да я излъскам.
Така ще те излъскам, че... а?
Персонал
Изчезнала е! Колата ми!
Къде е моята Креста?
Камък, ножица, хартия!
Усмихнат Отбор
Намръщен Отбор
Аз започвам първа.
- Хубав удар! - Успях. Направих страйк!
В отлична форма сте, г-жо!
От две годишна исках да стана професионален играч по боулинг.
Затова сте толкова добра!
Ако я хвърлиш в улея, ще трябва да те напляскам.
Ти си единствения, който ще я прати там!
Бедния Кунио. Не се притеснявай първия удар винаги отива в улея.
Виж ти страйк. Причу ли ми се или нещо казахте.
Какво по дяволите е това?
Не ми се иска да ти казвам, ама това не е бейзбол!
Глупак, отива на другата пътека!
Какво?!
Страйк! Победа!
Когато бях в армията, исках да съм в отдел "Разрушение"!
Този удар не се брои. Направи кеглите на клечки за зъби.
Да, тук е г-жа Мурай.
Какво? Той добре ли е? Да, да, разбирам!
Ако имам проблем би направил същото за мен. След малко идвам.
Съжалявам. Налага се веднага да отида на строителния обект.
Краниста Нака е контузен. Няма кой друг да управлява крана.
Съжалявам, че напускам шоуто. Но вие продължете без мен.
Аз ще оправя сметката! Онизука ще се погрижиш за тях,нали?
Почакай!
Не мога да повярвам.
Защо по дяволите трябва да играя боулинг с вас?
Пък и миризливите ти крака ми развалят представлението.
Това е моята реплика, маймуна. Сега гледай как ще те върна в Африка!
- Чакай, Мурай. Не го прави, Мурай. - Дори не си го и помисляй.
Забавно ти е, така ли?
Ето това се случва с глупавите маймуни излезли от клетките си.
Малък нещастник. Държах се меко, просто защото си ученик.
Но стига толкова!
Забавляваме ли се?
Какво става? Пръстите ми се заклещиха.
Какво направи?
Знаех, че лесно избухваш!
Затова сложих малко лепило във всяка една от дупките, глупако!
Какво си направил?
Ще прекараш остатъка от живота си като Дорамон!
Почакайте. Повикайте бърза помощ!
- Довиждаме, здравеняко! - Върнете се, малки негодници!
Мурай... .
Това беше страхотно! Видяхте ли глупавото му изражение?
- Ахам. - Наистина се паникьоса.
Не ми казвайте, че сте преминали на страната на Онизука.
- Не е така. - Пък и продължава да ни е учител.
Не ми пука. Не знам от какво сте толкова изплашени?
Тази маймуна така или иначе скоро ще бъде уволнена.
По дяволите! Някой я е паркирал не там където трябва!
Момченца! Какво правите бе?
Ще престанеш ли да я риташ с миризливия си крак?
Момчета имаме проблем. Колата е чисто нова.
Ами драскотините, които й направихте? Какво ще правим?
Не виждам драскотини.
Едвам ритнах гумата. Няма начин да има драскотини.
Виж тук има драскотини.
И единствения начин да я поправим е като я пребоядисаме.
Знаете ли колко много струва пребоядисването на кола в днешни дни?
- Виж и тук има драскотина. - Опитвате се само да ме уплашите!
Човече, мисля че ми счупи ръката!
- Дръж се! - Пич, добре ли си?
Какво говорите? Едвам го докоснах.
Щом казва, че е счупена значи е така. Липсва ни калция.
Или ми казваш, че моя приятел лъже?
Счупването е голямо. Струва ми се, че ще отнеме години за да се излекува.
Сега трябва да платиш за колата и за медицинските разноски.
- Това са около един милион йени. - Това не е честно.
Първо мислим да ви набием. Пък после ще решите колко да ни платите.
- Бягайте - Хванах те!
Кусано!
Не се тревожете. Бягайте, ние ще се погрижим за него.
Все някой трябва да плати. Нали, момче?
Бягайте.
- Пуснете го! - Мурай, какво ще правим?
Имаме някакъв проблем ли?
Онизука. Спасени сме!
Бъркате ме с някой.
Аз съм Дорамон и идвам от 22 век.
Дорамон
- Онизука? - Спри да се мотаеш, нали си ни учител?
Учител? За какво говорите? Нали ви казах, че съм Дорамон.
Момчета, давате урок на малките, нали? Изглежда забавно.
Нямате нищо против да се присъединя, нали?
- Имате ли огънче? - Да, ето.
Кой си ти, по дяволите?
Аз съм Дорамон. Водач съм на бандата Сантама.
- Водач на Сантама? - Точно така. Радвам се да се запознаем.
Защо се сприятеляваш с тях? На ли си ни учител?
Почвате да ме дразните. Казах ви, аз съм Дорамон и никога не съм ви срещал преди.
Какво му става!
Но ако ви бях учител, щях да ви кажа:
Трябва да се справяте като мъже с проблемите си, а не всеки път да чакате някой да ви спаси.
- Пусни ме. Мамка му! - Трябва да пикая!
Изглеждат толкова смешно. Като ония ларви по Дискавъри.
- Сега си имаме човешки боксови круши! - Нека да направим някой рунд.
Наистина ли си мислите, че ще ви се размине? Ще кажем на полицията!
Ще ви арестуват и тогава...
Боксовите круши не говорят.
Какво чакаш! Почвай де. След теб сме ние все пак!
Правило номер едно за утро: Леки леви удари над кръста.
Нядявам се, че сте си казали молитвите. Време е за сън.
Чакай!
- Учителю! - Какво има, Дорамон?
Твърде сте милостиви. От колко време сте гангстери?
Ако искате да го направите правилно...
...покажете сила и въображение като ги влачите през града завързани за моторите ви.
- Да бе! - Какво ще кажете да ги изгорим живи?
- Или да ги използваме за мишени? - Да им вържем камъни и да ги метнем в някое езеро?
Всичките ви предложения звучат интересно.
- Какво ти става?! - Спаси ни!
Искате ли да ви дам идея!
Бънджи скок от Бей Бридж. Това ще им даде урок.
Хей, Онизука! Майтапиш се, нали?
- Кажи ми, че се шегуваш? - Да, моля те!
Готови, давай!
- Не мога да повярвам колко е високо! - Страхотна идея!
Полудя ли? Няма да ги оставиш да ни накарат да скочим, нали Онизука?
Всичко ще е наред. Въжетата са дълги.
- Но това са въжета за опаковане! - Не трябва ли да са ластични?
Истинския начин си е обикновеното въже. Ластичното само се разтяга.
Ако бъде двойно, всичко ще е наред.
- Готови ли сте да почваме? - И още как!
Спри! Пусни ме! Някой да ми помогне!
Не бъди такъв слабак! Дръж се както в училище.
Щом нешата загрубеят, не можеш просто да заплачеш и да разчиташ на другите.
Покажи малко смелост. Не си ли мъж?
Ще си останеш момче, което има комплекси заради майка си ли?
Какво каза?
Онзи ден беше същото. Не можа да защитиш най-важното нещо в своя живот.
Когато нещо трябва да се свърши, просто го свършваш.
Такъв трябва да е един мъж.
Не ме мислиш за мъж ли? Ще ти докажа!
- Недей Мурай... . - Твърде е опасно!
Ако скоча няма да посягаш на майка ми никога повече!
- Мурай! - Добре ли си?
Изглежда получаваш десятка, Кунио.
- Дръж се, ще те издърпаме. - Мурай!
Това беше много яко!
Ще ми се да имах камера. Кой от мишоците ще е следващ?
Почакай малко. Какво мислиш, че правиш Дорамон?
Нали дойдохме да скачаме с бънджи? Вие сте наред.
Какво говориш? Не се ебавай, Дорамон!
Кой по дяволите е това?
Какво е това?
Не съм Доремон, аз съм Кенширо. Дойдох да спася Юрия от злодеите.
Кенширо!
Няма значение как се казваш!
Да се махаме!
Ключа го няма!
Качвайте се момчета, тръгваме!
Влезе в ролята.
Сигурни ли сме, че този път е учителя?
Какво беше това по дяволите?
Малко глупаво копеле!
По дяволите. Тръгнали са след нас!
Намали!
Дръжте се момчета. Няма да позволя на тези глупаци да се измъкнат!
Ще ви покажа моите шофьорски умения!
Какво става, Мурай? В какво си се загледал?
Тази кола принадлежи на заместник-директора!
Те са му откраднали колата!
Добре, решено е. Ще отмъстим заради заместник-директора!
- Току-що блъсна кофа за боклук! - Беше ми на пътя!
Това беше едно хубаво колело!
Блъсна знак!
И пощенска кутия!
Не можете да ми избягате!
Върнете се смотаняци!
Полицията е! Отбий!
Отбий!
Нека те попитам нещо! Има ли нещо в този град, което не успя да блъснеш!
Пощади ме Доремон!
ДОбро утро!
Милата ми Креста. Къде ли си сега?
Заместник-директоре. Колата ви е на паркинга!
Намери ли са моята Креста?
Пуснете ме да мина. Къде е?
Моята красива кола!
Значи вие сте собственика на тази кола.
Искаме да ви зададем няколко въпроса. За едно преследване снощи.
- За какво говорите? - Няма да отнеме много време.
Какво е това?
- Заместник-директора е участвал в преследване? - Нищо не съм сторил. Аз съм жертвата!
Вижте колата! Пуснте ме! Скъпата ми Креста.
Среднощно преследване
Невероятно. На първа страница сме!
Пише, че заподозрения все още е задържан!
Не са разбрали.
Не мога да повярвам, че се отървахме от ченгетата.
Казах ви, шофьорските ми умения се перфектни.
Да, като изключим, че колата беше разбита!
Не е моя вината, че улиците са толкова тесни.
Трябва да призная, че си прекарах чудесно!
Така си и мислех.
Кунио, я ми метни цигарите и запалката.
Мурай, още ли се сърдиш заради бънджи скока?
Успокой се, пич. Нали се измъкнахме от онези типове.
Хайде де, побързай.
Все още се сърдиш, а?
На твое място бих забравил... Това държание не помага ни...
Хвана се!
Докато се беше загледал във вестника аз усилих пламъка на запалката.
Да речем, че сега сме квит.
Мисля си, че искаш да сме приятели. Добре, готов съм да опитам?
Как може да кажеш, че сме квит? Ще ти го върна да знаеш.
Сега какво ще правя с косата си?!
Приличаш на младите гангстери от старите анимета!
Сребърна Муха
Смешно ви е, а? Ще видим кой ще се смее, когато пак ви накарам да скочите от онзи мост!
Ти и аз нека тръгнем заедно
Да потърсим нещо ново
Заедно ще преодолеем всичко
Защото искам по-добро утро
Отвори очите си и тази врата
Светът е пред теб
Искам да изляза С моята любима мелодия
Да опитам от своето детство
Да се порадвам на слънцето
Да се радвам на себе си Повече от преди
Искам да те видя, но не мога
Така че нека прегърна любовта
Дори вървейки по пълната улица
Твоята усмивка ме кара да мечтая
В следващия епизод
Какво? Някой краде гащички в училището?
След като открихте нищо при нас, защо не преверите учителите?
Съжалявам.
Добре ли си? Ти си в моя клас, нали?
Казвам се Томоко. Томоко Намура.